Dagens prognos: runt 23 grader.
Ovanligt varmt, alltså. Det blir en fin dag, Seattle!
Det vet han inte. Han är en idiot. Det kan bli hans livs värsta dag.
- Varför satte du på den? - Jag måste åka i dag.
- Det sa du för två veckor sen. - Link skulle få ett hjärta.
Jag ville se det, men jag måste till Zürich. Det är möte på måndag.
Om jag missar det gör jag ett gräsligt första intryck.
Är det dags att ta avsked?
- Fick du inte nog i natt? - Nej.
- Owen, du har redan gjort mig sen! - Det var Meredith!
Det var vårt stora avsked. Vi tar inte avsked här.
Jag kommer till sjukhuset sen.
Om vi tar avsked här och ses där kommer det att kännas dumt.
Nej. Jag måste dra.
Folk brukar säga: "Jag kanske blir påkörd av en buss."
Det låter långsökt...
Helvete! Min mobil är död.
...tills ens vän blir det.
Jag behöver en europeisk laddare. Nu måste jag till köpcentret!
Vi ses.
Vi vet aldrig vilken sorts dag som väntar.
- Hur är läget? - Zozo klär på sig.
Lillen har precis bajsat. Hur var resan?
Vi har ett hem i D.C. Huset i Foggy Bottom.
- Fick vi det? - Ja, du måste bara skriva på.
- Är det tisdag i dag? - Torsdag.
- Då kan jag ta sovmorgon. - Byt blöja först. Jag läser avtalet sen.
Vill du se prospektet igen och minnas hur fint det var?
- Åh, så söt! - Den är som Batmobilen.
- Det är den eller en båt. - Är du en båtkille?
- Jag vet inte. - Ska du köpa en vägpenis?
- Eller en båt. - Du är ingen båtkille.
- Vad gör du här? - Anoplastik.
- Ska du bli Rumpdoktor Jr? - De skulle kalla dig så.
- Jag skulle inte höra det i bilen. - Grattis, lillrumpan.
Hur fyller vi tre tomma styrelseposter?
Det blir bara en tom post. Shepherd och Grey kan delta ändå.
Yang har sagt att hon vill avstå, så hennes post blir tom.
Jag kan glädja er med-
- att den förr så sjuke Braden Morris var hos sin läkare. Han är kärnfrisk.
- Jag har en patient... - Du kan stanna.
- Vad var det om? - Stiftelsen har minskat budgeten.
Vi kan inte bekosta ditt genlabb.
- Vem ska då finansiera det? - Vi stänger det.
- Det ger inga resultat. - Hörde du inte vad jag sa?
Jag gav ett barn utan immunförsvar attenuerat hiv och räddade honom.
Och höll på att få oss stämda och hamna i fängelse.
- Ska du verkligen slåss för det? - Ja. Det borde du också.
För två år sen bytte jag blöjor på dig. Nu gör du så här!
- Det är inte acceptabelt! - Det är redan gjort.
- Har du pratat med Leah? - Ja, hon ligger i soffan och äter.
- Vet hon vad hon ska göra? - Nej.
- Vad har du? - Aneurysm med dr Shepherd.
- Shepherdess? - Ja.
- Shepherdess? - Det förenklar för alla.
- Jag gillar det. - Förr sa vi "Shepherds lillasyster".
- Gillar du neurokirurgi? - Ja.
Säg då aldrig så där igen.
Jag har mejlat dr Yang om barnen och fick svaret "Skit i dem".
- Jag är hennes chef, men... - Dr Pierce.
Maggie. Margaret. Maggie blir bra.
- Dr Yang kommer in i dag och... - Sen åker hon?
- För gott? - Ja, innan dagen är över.
- Var det allt? - Ja. Jag har en patient på preop.
- Det är ditåt. - Jag börjar lära mig.
- Får jag prata med dig? - Det gör du redan.
I enrum? Var som helst.
- Berätta, Kepner. - Jag är gravid.
Jag vet att det är plötsligt, men jag ska jobba tiden ut.
Familjen Kepner är gjord för att föda.
- Kepner, jag är glad för din skull. - Tack.
Det var tidigt, men om man väntar på rätt tillfälle, då dör man barnlös...
- Kan ni höja volymen? - ...en explosion i köpcentret.
Vi får rapporter om många dödsfall och skadade.
- Myndigheterna vet ännu inte... - Sök alla tillgängliga kirurger!
- Flytta alla patienter ni kan. - Ring blodbanken.
Det alla undrar är om det är ett terroristdåd.
- Är det kemiskt? - Vissa patienter har utslag...
...men orsaken är inte klarlagd. Vi har vidtagit åtgärder.
Det viktigaste budskapet är att vi kan behandla de skadade.
Om ni kommer hit för att leta efter en anhörig... Om ni saknar någon:
Undvik ambulansingången. Ta huvudingången.
Hunt? Ray Pelletier, säkerhetspolisen.
- Vi måste tala med några patienter. - Kom.
- Sal 4. - Vad händer?
Vi har tagit emot över 30 skadade. De värsta här, lindriga fall där ute.
- Och där uppe? - Varje sal har var sin kirurg.
Hjälp herrarna hitta rätt patienter, och ta på dig en mask.
- Javisst. Tack! - Följ med mig.
Du har nått dr Cristina Yang. Jag...
Sal 1-3 är allmänkirurgi. Neurokirurgi i 4 och hjärta i 5.
- Vem tar hjärtat? - Pierce.
Kepner behöver hjälp med triage. - Karev, har du sett Yang?
- Var inte hon hos dig? - Hon skulle till köpcentret.
- Du skojar! - Vi oroar oss inte än.
Säg till om du ser henne.
- Andningsvägarna ser fina ut. - Och blåsorna? Vad beror de på?
Vi vet inte än.
Jag hittar honom inte. Jag har letat överallt.
- Vem? - Leo, min son.
- Han var med mig. - Marilyn, jag ska ge dig lugnande.
- Försök bara andas. - Hur ser Leo ut?
Tio år, brunt hår, ganska långt, han vägrar klippa sig, bruna ögon...
- Tandställning! - Om han är här så hittar vi honom.
- Är det vecka 31, Leanne? - Ja.
- Bara slutspurten kvar. - Klarar barnet sig?
Vi ska operera på din arm och kanske får göra kejsarsnitt.
- Det är för tidigt! - Ditt barn klarar sig.
Det är inte mitt barn. Jag är surrogatmamma.
- Jag vill gå tiden ut. - Vi gör vad vi kan.
- De är så rara och litar på mig. - Leanne, vi ska hjälpa dig.
Ett, två, tre... Kör henne till IVA och gör i ordning salen på nytt.
- När kom du hit? - Nyss. Allt väl?
- Ska vi bytas av? - Derek, jag har tagit över din enhet.
- Nästa patient! - En 26-åring med subduralt hematom.
- Du måste... - Jag fixar det.
- Släpp fram mig! - Jag tar den.
- Vad gör du här? - Hjälper till.
Jag kom för att jag ska bli farmor.
- Webber, vi måste öppna en sal till. - Okej, jag är på väg.
Har inte ni skola på vardagar? Vad gjorde ni i köpcentret?
- Var är Nicky? - Han är borta.
Vill du prata med oss? Vad hade din kompis i ryggsäcken?
- Hallå? - Han har skadat trumhinnorna.
- Han får följa med. - Han måste stanna här.
- Ni sa att han inte var svårt skadad. - Inre skador från explosionen...
- Så han var nära explosionen? - Jag sa att...
Vi behöver hjälp!
Han har takykardi och buken är spänd. Vi måste operera.
Om han dör i er sal, får vi inga svar.
Om han är oskyldig har ni förhindrat hans vård. Undan!
- Ma'am! - Jag är läkare och bestämmer här.
- Flytta på er! - Släpp förbi dem.
Jag behöver hjälp!
- Vad har hänt? - Han ramlade ihop.
Andningsvägen är fri. Ingen puls.
- Hämta utrustning. När svimmade han? - För en minut sen.
- Har han blivit avsköljd? Fixa det! - Okej.
Spruta överallt. Så, ja.
Okej, det räcker.
- Helvete! Jag behöver grejerna. - Jag har dem.
Tack gode gud! Hunt sa att du var i köpcentret.
Jag hann aldrig dit.
- Han svimmade plötsligt. - Öppna honom.
- Ska inte du göra det? - Kör!
- Herregud! - Vadå?
Jag skulle till köpcentret...
Polisen vill tala med de här männen, som dök upp strax före explosionen.
Den stora frågan är om fler angrepp kan komma att ske.
Vissa undrar om terrorplanen är att angripa sjukhuset dit patienterna förts.
- Ska du ens vara där? - Är det en bomb här?
- Stäng av tv: n! - Jag har jobbat här.
Släpp in henne.
- Bedöm och behandla det du kan. - Jag har inte tillstånd...
Gör det som måste göras. Om du ser en pojke med tandställning, säg till!
- Ur vägen! - Han har bukhinneinflammation.
- Troligen även hjärnskador. - Okej.
Bailey, DHS vill prata med honom. Han är misstänkt.
- Sök mig när du är klar. - Okej.
Amputering nedanför armbågen. Varför angripa ett köpcenter?
- Där finns vanliga människor. - De vill skrämma oss.
- Har några läkare fått eksem? - Inte än.
- Media sa att de kan angripa sjukhus. - Knip igen, Edwards!
Oj! Gick vattnet för henne?
- Barnet är i nödläge. - Vi behöver obstetriker.
- Sök dr Robbins. - Okej.
- Vad gör du här? - Jag kan inte åka nu.
Åk. Ingen är arg på Schweiz.
Vi flyttar till D.C. Jag ska skriva på husköpet i kväll.
Det blir fint.
- Vad gör du? - Jag är glad för din skull.
- Är du glad för min skull? - Jag måste gå och hjälpa Alex.
- Följ mitt finger. - Jag ser inget. Är det borta?
- Nej, det är kvar. - Det är kompartmentsyndrom.
- Hur är det? - Ni har blod bakom ögat.
Det här kan göra lite ont.
- Titta på hans finger. - Okej...
Okej.
Öppna ögat igen.
Jag börjar se nånting.
- Jag kan se! Tack! - Det var så lite.
Ross, jag behöver dig!
Har han tandställning?
- Yang, de har sökt dig från Unos. - Min mobil är död.
- Det finns ett hjärta åt Link McNeil. - Nu?
- De får åka till Seattle Pres, va? - Nej, hit.
Vad kan du berätta från sjukhuset?
Det finns oro om att de hudreaktioner man sett-
- kan bero på strålning från en smutsig bomb.
Det kanske inte går att behandla, men faktum är...
Faktum är att ni inte vet. Ni ljuger för dem.
Ni säger mjältbrand och strålning. Faktum är att vi inte vet nånting.
Sluta tänka högt och skrämma folk utan anledning.
Vem släppte in er? Stäng av!
Vi tappade kontakten med Byron. Läget verkar spänt, vilket är väntat-
- i en så farlig situation. Häng kvar för att få veta mer.
- Var är obstetrikern? - Inte här än.
- Pulsen sjunker. - Vi måste få ut barnet.
- Den är på 60 slag per minut. - Hjälp mig, Avery.
Vi ska få ut dig, hjärtat.
- Hon ska fästa agraffer. - Agraffhäftare.
- Hur ska du leva med det? - Vilket?
Tristessen. Ska hela din karriär bestå i att göra rumphål?
- Jag kan gråta ut på min båt. - Ladda den på nytt.
Du såg problemet och räddade honom. Du får aldrig mer göra sånt:
Rädda barn med pingisbollar eller göra stomi med en blindtarm.
- Hur visste du det? - Tror du inte jag såg på?
Du överbevisade ju mig. Jag tyckte du var kompetent...
Först tyckte jag att du var en idiot, men du blev bättre.
Så småningom fick jag acceptera att du var duktig.
Du tänker snabbt. Du blir aldrig som jag, men du är väldigt skicklig.
Då ska vi se om det läcker. Häll på vatten, Shane.
Nu slösar du bort talangen. Du kanske är en idiot, trots allt.
Vad skönt! Jag fick rätt ändå.
Dr Yang, har ni bokat en hjärttransplantation i dag?
- Är familjen McNeil här? - Hur kan ni...
- Ni behöver inte oroa er. - Det är min enhet.
Jag är lite upptagen. Var ska jag göra transplantationen?
- Du kan ta sal 3. - Bra.
Kolla om Link McNeil är här åt mig.
Jag kommer att sakna dig. Men Link McNeil... i dag?
Jag behöver få ett avslut. Shane kan stänga här.
- Ska han göra det? - Jag lärde upp honom.
- Det blir inte ens ett ärr. - Nej.
Avery, jag öppnar livmodern.
Ta tag här och dra bort från mig. Dra hårdare.
Dra ordentligt! Så ja.
Okej, jag har henne. Klipp navelsträngen.
- Okej. - Ta henne.
Det är ingen fara. Jag har dig.
- När får vi prata med honom? - Han måste återhämta sig.
Vill ni att han ska kunna svara på frågorna?
Okej.
- Tack för hjälpen. - Vad hände?
- Han är inte längre misstänkt. - Ska ni inte be honom om ursäkt?
Ni sliter för att hålla folk vid liv. Det gör jag också.
- Kemtvättsvätska? - Enligt CDC.
Det fanns en kemtvätt på plats. Långvarig exponering ger eksem.
- Var det bara en bomb? - Titta, dr Hunt.
Vi återkommer med mer information.
Vi har alltså fått besked om att explosionen i köpcentret-
- berodde på ett gasläckage. Det finns inga tecken på brott.
Oron över ett terroristdåd var alltså ogrundad.
- Tack, Jesus. - Där sa du nåt.
- Hur påverkar det oss? - Inte alls.
Folk är lika skadade oavsett.
Jag har nog hittat pojken. Karev opererar på honom.
Tack gode Gud.
- Dr Hunt! - Vad gör ni här, Sabine?
De sa att Link ska få ett hjärta.
- Dr Yang bad oss komma hit. - Talade du med dr Yang?
Ja, hon sa åt oss att komma hit. Borde vi åka nån annanstans?
Nej, Link ska få hjälp här. Kom, så letar vi upp henne.
Dr Hunt! De grävde fram henne, med en svår skada i buken.
Vi måste operera direkt.
Hjälp mrs McNeil hitta dr Yang. Och Murphy... Tack för att du kom.
Han blev av med vänster lunga, men bör återhämta sig.
Det är inte han.
Det är inte vår son.
Stora kompresser...
April, var har ni stora kompresser?
Hej, är ni här?
- Vad är det? - Det var ett köpcenter!
- Det var ju inte terrorister. - Men vi trodde det.
Vi lever i en värld där det är första tanken.
Jag klarar nog inte att uppfostra ett barn i en värld där allt är farligt.
Jag var tio år gammal, på restaurang med min far. Vi åt våfflor.
Jag älskade våfflor, men avskydde ägg. Det gör jag fortfarande.
Det var 1960, i Texas, i en riktig liten byhåla.
Några okunniga unga män sa åt oss att gå därifrån.
De kastade mat och hällde varmt kaffe på min pappa.
Var jag rädd? Ja. Jag bad honom ta mig därifrån.
Vet du vad han sa? "Först måste du äta upp dina ägg."
- Vad gjorde de? Vad hände? - Inget.
De gick och trakasserade nån annan.
Han var inte rädd, så de hade ingen makt.
April, idioter och olyckshändelser kommer alltid att finnas kvar-
- men de besegrar en inte. Det gör rädslan.
Om du hade sagt till mig då, 1960, att mitt liv skulle se ut så här nu-
- så hade jag skrattat mig hes. Det verkade helt omöjligt.
Men det är så här man förändrar världen, hjärtat.
Bra människor som uppfostrar sina barn väl.
Visa mig de stora kompresserna. Vi har massor att göra!
- Har det kommit fler? - Nej. När går din flight?
- Jag åker inte. De bombade Seattle. - Nej, det var en olyckshändelse.
Det är som ett urspårat tåg eller en färjeolycka. Du kan åka.
Vet du vad köpcentret påminde mig om?
När Callie och jag köpte möbler till brandstationen.
- När går planet? - Om två timmar.
- Jag måste ge Link ett nytt hjärta. - Det kan den nya hjärtkirurgen göra.
- Dessutom måste du tvätta dig igen. - Meredith!
- Du kommer bara med undanflykter. - Jag måste få ett avslut.
Inget känns avslutat. Owen och jag...
Vi skildes åt på grund av nåt som inte ens hänt-
- och vi har inte riktigt gjort slut. Och...
Du och jag är inte färdiga med varandra.
George är död, Izzie är borta. Det ska vara du, jag och Alex-
- och nu är inget avslutat. Jag har inget avslut.
Du har inget avslut, för inget är över.
Det finns ingen mållinje. Det finns ingen slutpunkt.
- Du måste bara åka. - Jag vet, jag försöker göra det.
Jag vet bara inte hur.
- Du måste hjälpa mig. - Dr Yang, hjärtat är försenat.
- Hur mycket? - Vi vet inte.
Nu går vi.
- Okej? - Okej.
Derek.
Hej då.
- Har det kommit fler? - Inte på ett tag.
Det är orättvist. Webber hade fel.
Jaså? Jag har sett upp till honom. Det har vi allihop.
Han är min bästa lärare nånsin. Om nån annan sagt det, visst.
Jag måste hitta det jag är bra på. Det kommer jag att göra.
Det kommer du att göra. Lycka till.
- Så ja. Det är ingen fara. - Vad hände?
Du var med om en explosion, men du klarade dig.
Du kommer att bli bra.
- Patienten i bädd 4 är vaken. - Tack.
Jag hade trott att du skulle säga till styrelsen att...
Jag sätter inte budgeten.
- Kämpade du ens för mitt labb? - Nej.
När vi skulle fylla salarna i morse-
- med folk som klarar många patienter, då var valet enkelt.
Somliga passar bakom mikroskop. Inte du.
Jag lärde dig att vara kirurg. Allt annat är slöseri med din tid.
Innan du baktalar styrelsen mer: Yang lämnar sin post.
Jag tänkte rekommendera dig. Styrelsen lär tycka valet är enkelt.
Åh. Ja, det...
- Dr Bailey, dr Webber, jag... - Hon måste skynda till sitt plan.
- Då borde du åka. - Åk och var kirurg, som vi lärde dig.
Får jag följa med? Jag kan hjälpa dig.
- Du är under utbildning. - Min viktigaste lärare ska åka.
Jag vill själv välja utbildning, och jag väljer dig.
Du kan säga nej, men jag tjatar tills du säger ja.
Ja!
Jag säger upp mig. Med all respekt, och tack för allt.
Det menar jag.
Ska du ta nåt annat på vägen? En datortomograf?
Tack.
Jag är stolt över dig.
- Åk. - Kom igen.
- Vänta här! - Cristina, du måste åka.
- Kompresser och mer sug. - Jag ska.
Kläm åt! Vi kan fixa till det sen. Var kommer blodet ifrån?
Klämma!
Bra. Klämma!
Kom, annars blir det aldrig av.
- Har du redan ringt taxi? - Nej.
- Är det Link McNeils? - Ja, till dr Yang.
- Jag är dr Yang. - Du ska till dr Pierce.
- Jag kan inte bara lämna dem! - De är i goda händer.
Pierce gör transplantationen.
Owen och jag är här, och vi följer upp efteråt.
- Till flygplatsen! - Vänta.
Vad är det? Behöver du ett "jag älskar dig"?
Jag älskar dig. Ring när du är framme.
- Allt väl? - Det känns lite tungt.
- Var det nån som dog? - Nej. Nej.
Alla överlevde. Det som är tungt är att det känns så bra.
Det är en så häftig känsla, Meredith.
- Det är som... - ...godis. Med blod.
Fast bättre. Derek överskuggar mig, men det struntar jag i.
Det enda som vore bättre var om hans skugga försvann. Flytta!
- Ha så skoj och var lyckliga. - Men vad i...!
Cristina, vad gör du här?
- Jag kan inte åka. - Jo!
Vi måste få ett avslut. Vi måste dansa.
Vad gör du? Ska du ringa nån för att tvinga mig härifrån?
Jag letar upp en låt.
- Är du redo? - Vänta!
Vi ska ringa och messa varandra ofta.
- Du avskyr ju sms. - Messa! Låt inte Owen bli deppig.
Ta hand om Alex. Han måste bli hånad minst en gång om dagen.
Sätt dig inte på plan som kraschar, håll inte i bomber inuti nåns kropp-
- och erbjud inte ditt liv till beväpnade galningar.
Spela inte hjälte.
Du är min person, och jag behöver dig vid liv.
Du gör mig modig.
Okej. Nu kan vi dansa.
Du älskar den här låten!
Jag måste gå.
- Stanna här. - Okej.
Du är en skicklig kirurg med utomordentlig kunskap.
Låt inte hans vilja överskugga dina behov. Han är stilig-
-men han är inte solen. Det är du.
De sover. Har du skrivit på än?
Meredith, ni kommer att talas vid varje dag.
Det är inte det...
- Jag kan inte skriva på. - Jag måste ta med dem.
Jag kan inte...
Jag måste nog stanna här.
Dr Torres. Barnets föräldrar undrar om Leanne...
- Ja, gärna! - Okej. - Kom.
- Hej, Leanne! - Mår du bra?
- Mår hon bra? - Hon är så fin!
- Hon är perfekt. Tack! - Vi är så glada att du mår bra.
- Allt väl? - Ja, det är bara så rart.
Det är otroligt. Jag undrar varför de valde att ha en surrogatmamma.
- Hon hjälpte dem. Hon gillar dem. - Visst är det häftigt?
Vet du vad? Jag förlöste ett barn i dag.
Om obstetrikern inte hinner fram när vi...
Vårt barn kommer att ha det bra, för han eller hon har oss.
Så klart! Mamma brukar säga att det är så man förändrar världen.
"Bra människor som uppfostrar sina barn väl."
Är det ett talesätt? Jag trodde att det bara var hon.
Jag älskar dig.
Det gick felfritt. Links nya hjärta verkar reagera bra.
- Tack så mycket. - Det var så lite.
Dr Yang sa att ni hört det här förr, men jag vill gå igenom eftervården...
Jag vill inte hoppas än. Yangs kropp har inte ens svalnat...
Du kan vara uppspelt. Du har en post i styrelsen!
Jag får fatta besluten. Jag kan göra förändringar.
- Du kan ha kvar genlabbet... - Vi kan få ett gennöjesfält!
Det är bara...
Vad är det?
Webber valde mig.
- Ta i ordentligt. - Ja då.
Vad är det här?
Det är från Yang.
- Vad är det, Alex? - Cristinas andel av sjukhuset.
Hon gav dem till mig, och sin post i styrelsen.
- Kan hon göra så? - Jag vet inte. Hon gjorde det.
- Jag tog tjänsten! - Du skulle ta det lugnare.
Du gav mig det här året. Du ljög!
Förlåt. En sån här chans kommer bara en gång.
Du fick din chans och jag löste det, med jobb, barn och forskning.
- Du är inget offer. - Nu vill du ha ännu mer.
Det räcker. Jag tänker inte leva i din skugga.
- Skugga? Du har ett jobb där. - Så blev det för min pappa också.
De ville ha min mamma, så hon fick ringa runt-
-och ordna ett jobb åt honom.
- Det är inte så. - Jo, precis likadant.
- Så skulle det inte bli. - Du är egoistisk.
Jag måste vara det, för du ser din karriär som viktigare.
- Just nu är den det. - Inte just nu. Alltid.
Du kommer alltid att vara kirurg, och jag är AT-läkare.
- Ser du det så? Det är ditt problem. - Nej. Det är kärnfrågan här.
I D.C. kan du operera, forska och göra allt annat du gör här.
Jag vill inte! Det är inte bara jobbet, det är livet!
Jag är uppvuxen här. Jag skapade ett sjukhus här-
- som bär min systers namn, min mammas namn, mitt namn!
Jag bor här. Mitt liv är här. Jag flyttar inte.
När vi tror att vi vet hur framtiden ser ut...
...om så bara en sekund framåt... då förändras den.
- Dr Pierce. En tuff dag? - Sju skadade.
Två av dem hade perforationer. Och en transplantation.
Hur känns det annars, då?
Det har varit två märkliga veckor.
Jag känner ingen. Ingen känner mig.
Jag har inte pratat om annat än arbete.
- Du känner ju mig nu. - Jag låter som ett barn på läger.
Det är inte det. Det är... nåt annat.
Jag är adopterad.
För två år sen utredde jag vem min biologiska mamma var.
Hon är död nu, så jag fick bara ett namn, men hon var otrolig.
Hon var kirurg här. Hennes namn står överallt.
Det var inte därför jag tog jobbet, men det känns så märkligt.
Vad hette hon? Din biologiska mamma.
Ellis Grey. Kände du henne?
Ibland förändras framtiden plötsligt och fullständigt.
Vi måste bestämma vad nästa steg blir.
Måste jag välja mellan tjänsten och min familj?
Jag säger bara att jag inte tänker flytta.
Jag stannar här.
Vi kan välja att frukta det.
Att stå där, darrande och orörliga.
Vi kan utgå från att det värsta ska hända.
Eller så kan vi ta steget framåt...
- Ja? - Dr Yang. De väntar på er.
...mot det okända...
Då kör vi.
...och utgå från att det blir strålande.